The Eastern Spirit Subbing Squad представя
АМНЕЗИЯ = Епизод 4 =
Можеш ли… да чуеш…
гласа ми?
Хей, ти…
Орион?
Какво има?
Орион, не те чувам добре.
Хей.
Какво става? - Нищо.
Да се прибираме.
Благодаря ти, че ме изпрати.
Ще си тръгвам. - Какво? Добре.
Какво е това изражение?
Какво съм аз за теб?
Приятел от детинство? Или нещо като брат?
Или вече ме разпознаваш като свое гадже?
Преди ме смяташе за гадже и можех да бъда по-настоятелен.
Но сега не ме насърчаваш и се чувствам несигурен.
Предвид сегашните ни отношения,
не ми се ще отново да сме като роднини.
Най-накрая започнахме да се срещаме и изградихме връзка.
Знам, че не си виновна за това, че изгуби паметта си, но…
Знам, но…
Не мога.
Фактът, че спомените ми не са се върнали…
наранява Шин.
Във всеки случай, вината е моя.
Съжалявам. Прости ми.
Чудя се защо не може да ми разкаже за инцидента.
Дали има някаква причина?
Вече си свалила превръзките?
Сигурно ти е по-хладно на врата.
Да. Съжалявам, че ви разтревожих.
Донякъде е жалко.
Надявах се така да привлечеш някой и друг клиент.
Добро утро!
Мениджър, погледнете това!
Шоу с фойерверки?
Мислех, че ще е хубаво да отидем всички,
но тя още не е готова за големи тълпи.
Тогава защо не си направим такова шоу тук?
Това е чудесна идея. Аз съм "за".
Ще пиша на Тома и Мине.
Да поканим ли и Шин? Дали ще е зает да учи?
Звъня му.
Вдигна.
Ето. - Сава? Какво има?
Ами… - Какво? Защо ти?
Оказа се, че ще пускаме фойерверки довечера,
затова, ако искаш, ела.
Имам уроци днес. Не мога.
Така ли?
Казах ти. Уча за изпити.
Да. Вярно.
Ще дойде ли? - Не.
Нима? Това е необичайно. Да откаже директна покана от теб?
Тома и Мине казаха, че ще дойдат.
А Шин? - Каза, че не може.
Разбирам. Какво да се прави…
Е, да оставим този разговор за по-късно.
Време е да отваряме. Вървете да посрещате гостите.
Да започнем с ракетите!
Хей, Сава.
Защо с ракетите?
Не трябва ли да ги оставим за накрая?
Какво? Да започнем с експлозия!
Може да наредим няколко ръчни фойерверки около ракетите!
Това е опасно.
Странно. Мислех, че колегите ми са ме поканили на шоу с фойерверки…
Имам чувството, че се превръща в забавачница.
Да запалим няколко ракети! - Хей, Сава, почакай!
Хайде, да го направим! - Само внимавайте с огъня.
Хей, Мине, успокой се.
Тома, направи нещо!
Мине, да запалим някоя ракета!
Г-н Уака… - Ще го запаля вместо теб.
Сава, успокой се.
Шин. - Не трябваше да идвам ли?
Не е това.
Ела с мен за малко.
Шин?
За инцидента…
Наистина ли не си спомняш? - Не.
Представи си, че това е гората в Шинано и ме слушай!
Може да си спомниш нещо.
Тогава останахме сами, както сега.
Упрекнах те, че делиш стая със Сава.
"Защо си заедно със Сава?"
"Аз ще взема друга стая, затова ела и ти."
Тогава ти каза: "Не дойдох на тази екскурзия за това,
а за да сме всички заедно."
Не помниш ли?
Нищо?
Ти каза: "Защо говориш такива неща?
Сигурно ти е забавно да ме поставяш в подобни ситуации."
Не ми е забавно. Каня те съвсем сериозно.
Наистина ли ме приемаш като гадже?
За теб това е само екскурзия?
Винаги мога да млъкна.
Ще се връщам. - Чакай.
Недей!
Не трябва да се страхуваш. Не съм направил нищо да те уплаша.
Ти избяга, както сега, и падна от скалата.
И беше ранена.
Така че, инцидентът беше по моя вина.
Поради някаква причина исках да ускоря нещата.
Препречих пътя ти, надявайки се да откликнеш на чувствата ми.
Бях алчен.
Вчера беше същото. Отне ми толкова време да почувствам,
че наистина сме заедно и точно, когато мислех,
че вече сме повече от приятели, се случи това.
Шин… - Съжалявам.
Сега не му е времето да мислиш точно за това.
Разбира се, сега ти си много по-неспокойна от мен.
Този път аз трябва да те защитавам.
Чувствам се толкова жалък.
Все пак, ти ме подкрепяше, когато щях да се пречупя…
Ти…
ме спаси.
Спасила съм те? - И това ли не помниш?
Искаш ли да опиташ и ти?
Бенгалски огън на такова място? Май е доста в твой стил.
Красиво е, нали? - Не разбирам кое му е забавното.
Но на теб винаги са ти харесвали такива неща, нали?
Не ми пречи да те гледам как се радваш на нещо толкова малко.
По-рано каза, че съм те спасила.
Ако ти е трудно, можеш да не ми казваш.
Но реших да те попитам заради нашето бъдеще.
Права си.
Баща ми…
Уби…
Уби човек.
Спомни ли си нещо? - Не.
Не е било вярно.
Не е бил Шин.
Един пиян човек нападна баща ми
и той го изблъска.
Но падайки, пияният удари лошо главата си и умря.
Разбира се, баща ми смята, че е причинил нещо ужасно
на него и на семейството му.
Но аз бях дете по онова време
и не разбирах защо наричаха баща ми убиец.
Оттогава, хората ме гледаха с други очи.
Дори близките ми приятели започнаха да ме отбягват.
За разлика от останалите, ти и Тома не се променихте.
Ако не бяхте вие, не мисля, че щях да се приспособя към хората отново.
Красиво!
Благодарен съм ви.
Но това е, защото си опитал.
Не опитвах. Бях се оставил на течението да ме води.
Но сега опитвам.
Ето я и следващата!
Ако трябва да съм честен, понякога Тома ми лазеше по нервите.
Ти беше тази, която ми показа, че да се предадеш на нещастието…
е просто бягство. Затова,
ще продължа да се боря!
За теб.
Шин.
Благодаря ти, че ми разказа за инцидента.
Хей!
Елате при нас! - Да вървим.
При леко досадния ни брат.
Хей, вижте я, отиде ето там!
Кое? - Въртящата се фойерверка.
Шин! Помислих, че ще умра!
Преувеличаваш. Можеше просто да я избегнеш.
Радвам се, че чух историята.
Отдавна не сме пускали фойерверки. - Сякаш отново сме деца.
Но, Тома, ти преувеличи.
Това беше изненадваща атака.
Забавлявах се. Искам да запазя тези спомени.
Не искам да ги губя.
Но защо не мога да си спомня нищо?
Дали изгубените спомени… някога ще се върнат?
Или…
Помниш ли това място?
Като деца често играехме тук. - Тук?
Наричахме го "парка на раците" или нещо подобно.
Така е. Винаги беше пълно с раци, затова го наричахме така.
Сега, като се замисля,
някой трябва да е пуснал всички тези раци в езерото.
Толкова се увличахме да ги ловим…
Родителите ни се караха и искаха да ги пуснем обратно в езерото.
Обзалагам се, че просто ги е било страх от тях.
Ти го каза.
Искам да й припомням тези неща малко по малко.
Това е доста мило от твоя страна, Шин.
Не съвсем.
Дали Тома си мисли, че е постъпил тактично?
Сега ще ви оставя на мира.
Оставям другото на младите.
Сигурно си уморена. Искаш ли да се прибираш?
Да. Но може би, след малко.
Често казвам ужасни неща и съм доста припрян,
но винаги ще те защитавам.
Реших повече никога да не те наранявам.
Шин…
Благодаря ти.
След като изгубих спомените си и не знаех какво да правя,
бях толкова неуверена.
А ти изведнъж ми каза, че се срещаме,
без да имам никаква представа за това.
Истината е, че не можех да го повярвам.
Обзалагам се. - Не.
Сега вече
съм по-спокойна.
Не се насилвай.
И преди ти отне доста време…
да излезеш с мен, след като ти признах чувствата си.
Ще те попитам отново. Излизай с мен.
Не искам пак да сме само приятели.
Излизай с мен.
Ще те накарам да забравиш за дистанцията между нас.
Шин, но аз все още не те познавам добре.
Няма нищо.
Всъщност, това е същият отговор, който ми даде…
и първия път, когато ти предложих.
Не бъди толкова нетърпелив.
Ще ти покажа, че съм мъж, започвайки от сега.
Ще те изненадвам с целувките си,
затова бъди нащрек, глупаче.
Това е грубо.
Искаш ли да тръгваме?
Да. Ще се видим утре. - Да.
Искам да си върна спомените, които изгубих.
Заради себе си. Заради Шин.
Отправих желание към падаща звезда.
Какво? Аз…
Икки
Икки?
Най-накрая вдигна. Аз съм.
И двамата почиваме днес, нали?
Хайде да излезем някъде.
Къде искаш да отидем? Имаме достатъчно време.
Тогава, ще съм пред вас след трийсет минути.
1-ви август
Това е…
На 1-ви август напуснах болницата.
Какво става?
Ало? - Хей, добре ли си?
Не ми звучеше добре преди малко. Затова се притесних.
Извинявай. Току-що се събудих, затова…
Добре. Тогава ще съм при теб след десет минути.
Разбирам. - До скоро.
Добре.
Трябва да се приготвя.
Какво му стана на Икки изведнъж?
Онези момичета…
Трябва да тръгвам. - Не!
Икки, не казвай това. - Казах ви, не мога днес.
Имам планове. Не мога.
Какво? Шегуваш се.
Съжалявам.
Какво има? Не ревнуваш, нали?
Какво? Аз…
Предполагам, че от време на време…
Е, лично на мен ми харесва. Действа стимулиращо.
За да ти се реванширам, ще изпълня едно твое желание.
Лично, аз бих предпочел да е сексуално желание.
Какво искаш да направя?
Защо Икки…
Възможно ли е? Това…
Как може?
Хей, имате ли нещо против?
Рика.
Превод: zombunny Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2013
Фойерверките са наистина красиви. И големите, които избухват в небето,
и бенгалският огън, който припуква с искри в ръката ти…
А добрите деца не бива да пускат въртящи се фойерверки.